Såja, älskling, det var bara en dröm.
Allt ska nog bli bra igen.
När du vaknar imorgon, är allt som det brukar vara. Bara sov nu.
Dino? Dino, är det du?
Försvinn!
Det var jättetrevligt. Alla var där. Ja.
-Tack. Varsågod. -Jag pratar i telefon.
-Ta in den. Ring tillbaka imorgon. -Jösses...
Ska du inte ta av skorna? Kom igen.
Och så tröjan. Den ska hängas upp.
-Jag ska ha på mig den strax igen. -Då ja, men nu ska den hängas upp.
Så där ja.
Jag är trött på att alltid vara den som tjatar. Vi är ju två om det här.
Är vi inte? Dino? Hallå?
-Vad? -Jag säger "städa, gör läxor" och sånt.
-Självklart är vi två om det. -Tack, Dino.
Sluta med det där. Jag avskyr det.
Om jag sa att världen höll på att gå under skulle du bara vissla.
Som när jag fick kylskåpet på foten och det gjorde så förbaskat ont...
En infektionssjukdom har drabbat vårdhemmet Solgården i Sorgenfri.
Åtta boendes tillstånd är kritiskt. De är nu inlagda på Rigshospitalet.
Vi går, älskling.
-Ska du inte ta jaktlicens snart? -Nej.
Du skulle älska det. Upp tidigt, en hutt till kaffet, gryning och så iväg.
Jag föredrar plastförpackat kött. Netto öppnar också tidigt.
Det handlar ju inte om köttet, utan jakten.
Spänningen i kroppen. Den där känslan när...
Ni har hunnit till desserten, ser jag.
-Kan du ge mig ett glas öl? -Ja.
Jag tror inte att han andas. Han låg bara där framför tv:n.
Vad pratar du om?
-Det är nån som inte andas. -Var bor du?
-Kongens sti 8. -Ta den här.
Nu tar vi reda på vad som hänt.
Sa du Kongens sti 8? -Ring ambulansen!
Igår var vi ute och det var inget fel på honom.
Men nu går Dino in och ser efter och vi väntar här ute på ambulansen.
-Ja, det blir bra. -Fint. Såja.
Han var inte där. Jag fattar inte.
-Han hade legat där blå i ansiktet. -Varför var han blå?
-Man säger så. -Om döda.
-Är det så? -Nej. Och det är ingen som är död.
Damen glömde att hennes man låg i sovrummet.
Ambulanspersonalen letade. Han var inte där.
Hon kanske hade glömt att han gått ut. Hon var rätt virrig.
Inte alls! Hon var inte ett dugg senil.
-Hon sa att han var iskall. -Varför det?
-Lik är kalla. -Nej. Det är ingen...
Det är ingen som har dött, ingen som är kall.
Han gick till apoteket. Han var förkyld och behövde hostmedicin.
-Var det inte så? Dino? -Vad?
-Det var så det var, eller hur? -Ja, hostmedicin.
Och rynkkräm till sin fru. Och så nåt mot fotvårtor.
Jag håller på att förvandlas.
Fan!
Hej!
-Vad heter du? -Hurså?
-Vi är ju grannar så vi... -Jag heter Sonja.
Gustav heter jag.
Okej, Gustav, vi ses.
-Vart ska du? -Jag tänkte kolla in stället.
-Då hade du tur. -Vad?
Jag kan ge dig en guidad tur. Det går fort, jag lovar.
Kom igen. Vad säger du?
Ninus? Ninus?
Där är du ju, Ninus. Kom hit!
Är du hungrig?
Hallå...!
-Vad gör ni annars? -Ibland går vi till sjön och fiskar.
-Fiskar? -Ja, fast det hände ju bara en gång.
Annars lyssnar vi på musik och dricker och sånt.
Häftigt.
-Vill du ha en? -Nej, tack. Jag föredrar utan filter.
-Okej. Här... -Tack.
Har din pappa en kikare?
-Nej. -Okej.
Ta det lugnt, det var säkert nåt djur. Kom, vi kollar det!
Polisen har isolerat ett tillfälligt kontrollområde.
Sorgenfris invånare får ej passera följande gränser:
Korsningen Frederiksdalsvej och Klausdalsbrovej-
-norra sidan om Mölleån och stadsgränsen som skiljer Sorgenfri från Virum.
Det finns ingen anledning till oro.
Vid tecken på sjukdom, uppsök ej sjukhus eller husläkare-
-utan ring på specialnummer 1819. Jag upprepar...
-Maj? -Gustav?
Men du får räkna med att jag inte hittar honom...
Maj? Kom, vi ska gå in. Kom nu!
-Gå hem och sätt på tv:n!-Vi ska in. -Nej, släpp mig!
Nu ett beredskapsmeddelande:
Polisen ber alla att hålla undan för ett stort antal utryckningsfordon-
-på väg in mot Sorgenfri från motorväg 201.
Vid sjukdom, ring ej larmcentralen, utan ring på nummer 1819.
Gustav, titta!
-Berätta vart du går. -Hur gammal tror du jag är?
Det pågår en epidemi och du ränner i skogen!
-Jag visste inte det. -Därför är det så viktigt!
Fan ta dig! Du lyssnar ju aldrig.
Du tror inte på tandfén, men hon verkar tro på dig.
Så titta noga under kudden imorgon.
-Jag vet att det är du, pappa. -Som vad?
-Som lägger pengar under kudden. -Aldrig! Jag kan väl inte flyga?
-Vi är inte klara. Du har ju inte ätit. -Är det förbjudet eller?
Nej, det är klart att det inte är.
Gustav, vänta lite nu.
Ja?
Hej, får jag komma in?
-Är det ett nytt spel? -Nej.
Är det inte extremt våldsamt?
Jo, som nyheterna, fast det här är inte på riktigt.
-Du borde inte spela så mycket. -Du tittar på tv mer än jag spelar.
Ja...
"Senare samma dag gick alla tre ut i skogen."
"Resten av veckan hade de skoj. 'Det gör vi snart om', sa Alex föräldrar."
"Så levde de lyckliga i alla sina dagar."
Snipp, snapp, snut så var sagan slut.
-Mamma? -Ja, min älskling?
Jag hoppas att jag dör före dig.
-Vad säger du? -Jag vill inte se dig blå och kall.
Nej, men älskling, så får du inte säga. Det är inte ens säkert att vi dör.
Det finns faktiskt forskare som håller på att göra piller som ger evigt liv.
-Men tänk om de inte hinner? -Det gör de, älskling.
Sluta, Pusser!
Var tyst nu, Pusser!
Pusser?
Hallå?
Claus...?
Claus, är det du?
Allt väl?
Hon sover.
-Gå tillbaka in i huset! -Vad fan händer?
-In i huset! -Vad försiggår?
-Gå tillbaka in i huset! -Hota mig inte! Vad gör ni?
In i huset nu!
Förstått?
En beredskapsplan har påbörjats i Sorgenfri.
Ett förmodat virus har lett till ett okänt antal sjukdoms-och dödsfall.
Statens Serum Institut isolerar och identifierar nu viruset-
-med hjälp av specialister från svenska...
-Konstigt att inte nämna dödstalet. -Nej, det är det inte.
På 80-talet gick en fotbollsläktare sönder.
Folk sprang mot nödutgångarna och blev ihjältrampade. De skulle stått stilla.
Man vill undvika panik.
Så läktaren gick sönder? Behövde de inte springa iväg då?
Jag tror att vi måste fokusera på det positiva i situationen.
Och vad är det?
Vi får mer tid tillsammans.
Blöt händer och handled innan tvålen tas på. Tvålen fördelas noga.
Tvätta i minst 15 sekunder. Kom ihåg fingertopparna och mellan fingrarna-
-ovansidor, handflator och handleder. Skölj och torka helt torrt.
Handhygien är den bästa metoden för att förebygga smittspridning.
Vid sjukdom i hushållet, ring på telefon 1819.
Stanna!
Vänd om genast!
Backa!
Vänd!
Gapa!
Tack. Nästa!
Gapa!
Det är snart över, gumman. Då ska vi på semester.
Nästa!
-Det går fort, Maj. -Nej...
-För fram nästa! -Det går fort. Jag räknar till tre.
Gör det nu, Maj.
-Kom igen! -Maj, nu!
Hummeltofte skola i Sorgenfri har gjorts om till sjukhus.
Christian Andersen, professor i epidemiologi-
-har utsetts till att leda vårdinsatsen på plats.
Vi har kontakt med de bästa läkarna.
Vi har kapacitet att ta emot hundratals patienter om nödvändigt.
-Hur många döda rör det sig om? -Det kan jag inte uttala mig om.
-När tror ni er ha ett botemedel? -Vi har ingen specifik behandling nu.
Av hänsyn till offer och anhöriga visar vi inga bilder på patienterna.
Anna, lyssna på mig. Jag är inte smittad!
Släpp mig. Släpp mig, säger jag!
Sluta nu!
Gå tillbaka in i huset!
-Nej, låt mig... -Tillbaka in i huset!
-Låt mig komma ut! Nej...! -In med dig!
Anna, kom hit!
Såja.
Titta på den här. Gud!
-Var är Maj? -Här.
-Filmar du dem? -Javisst ja.
Nej, det var dumt av mig. Förlåt.
Usch, så dumt av mig.
-Bra stämning igen. -Ja!
Såja, älskling, det är okej.
Ja, ett ögonblick! Ett ögonblick!
Är det allt?
Så där ja.
Man har forskat intensivt i en månad, men utan resultat.
Proverna ska nu analyseras i USA.
Specialister från ryska centret för virologi och bioteknologi, Vector-
-sätter nu upp ett mobilt laboratorium nära Sorgenfri.
Isoleringszonen omfattar nu även det närliggande samhället Virum-
-och även Lyngby kan komma att isoleras.
-Motorväg 201 är fortsatt stängd. -Så.
-Flera utländska nyhetsbolag... -Slut på gas.
...har försökt att ta sig in i zonen men har avvisats av försvaret.
Varför funkar inte nätet längre?
-Vi måste kunna klaga. -Nu hörs ljudet igen.
Om det bara hände ibland vore det okej, men det händer ju hela tiden.
Öppna dörren!
-Jag tror att nån skjuter. -De måste kunna ordna det.
De tror väl bara att vi sitter här och gör ingenting. Häromdan...
-Gustav? -De har gjort det igen.
-De skjuter inne hos Sonja. -Tejpa igen hålet.
-Hör du inte vad jag säger? -Du överreagerar.
-De är sjuka i huvudet! -Jag tror att... Gustav!
Släpp mig...! Släpp mig, för helvete!
Vad ska du göra? Vi kan inte göra nåt, Gustav. Vi kan inte göra nåt.
Tänk på din familj. Tänk på din mamma och din lillasyster.
Vi kan inte göra nåt, Gustav.
Det är bara en. Uppfattat. -Följ mig!
Stopp!
Anna, de kör iväg.
Anna, hör du vad jag säger?
Det är över. Anna?
Anna...!
Anna, stanna här! Vad i helvete gör du?
Gustav?
Gustav. Vad fan gör du?
Jag såg dem. Soldaterna skjuter patienterna.
-Jag var på skolan. De slår ihjäl dem. -Varför skulle de göra det?
Jag vet inte, men jag såg det. De slår ihjäl dem, pappa.
Allt i nyheterna är lögn.
-Får vi komma in? -Det här är Sonja. Och hennes mamma.
Gustav sa att vi fick komma.
Nej, ni ska gå hem. Det är bäst att vi delar upp oss i familjer.
Inne i våra hus. Om man håller sig inomhus är man säker, säger de.
-Det här är all mat vi har. Inget mer! -Då får vi dela på det vi har.
Tänk om de är smittade? Om de hämtar oss på grund av dem? Hur tänker du?
Hennes man sparkade henne nedför trappan i feberyra.
Jag tycker synd om henne. Men är de inte smittade, ska de vara hemma!
-Säg det till dem då. -Det borde du göra.
-Tänk om Gustav eller Maj mådde så? -Men det gör de inte.
Hej.
-Här. -Tack.
Vad är det där?
Det var min pappa. Han överföll henne.
Det var som om han hade blivit galen.
Men...vi ses i morgon.
-Ja, vi ses då. Sov gott! -Detsamma.
Pappa, vi får plats allihop i bilen.
-Vi väntar. -På att bli smittade eller skjutna?
-Vi väntar, Gustav. -Du är rädd.
Ja.
Hallå?
Vem...vem är det?
Vad vill ni?
Ni får inte vara därute, ni måste gå hem!
Vi har ingenting. Gå hem!
De har gått.
-Vad pågår? -Hyllan, ta hyllan!
Öppna dörren!
-Det är Casper. -Gustav...!
Lås dörren.
-Vad är det som pågår? -Jag var på väg härifrån och så...
...så stod det några där. Jag sköt i luften.
Men de angrep mig ändå och så...sköt jag dem.
-Vad vill de? -Jag vet inte.
-Och nu? -Köket.
-Ska vi åka nu? -Vi ska ingenstans.
Säg till pappa att kolla biljetterna och packa väskorna.
Mamma, vi är hos Gustav. Bara sov nu.
Lyset. Släck lyset!
Tack!
När jag kom till motorvägen så hade de spärrat av den.
Det var bara kaos. Och det var en liten flicka där, men...
De överföll henne. Jag kunde inte göra nåt, bara springa.
Vi måste få sova lite. Jag tar första vaktskiftet.
-Hur mår din mamma, Sonja? -Hon mår bättre.
Solen är så röd, mor Skogen blir så svart
Nu är solen död, mor Och dagen blir till natt
Räven går därute, mor Hela natten lång
Kom sätt dig vid min sida, mor Och sjung en liten sång
Mamma?
Ta det lugnt, mamma.
Det bränns...!
-Det bränns... -Mamma, lugn nu.
Ninus?
Har ni sett Ninus? Har ni det?
Älskling, kaniner är bra på att hitta en väg ut.
Jag hade en vän som var tvungen att köpa ny kanin till sin son varje vecka.
De rymmer jämt.
När allt det här är över så köper vi två nya kaniner.
Jag vill bara ha Ninus.
-Vi måste härifrån. -Men först vi måste veta vad som pågår.
Två personer borde räcka.
Jag är på. -Och du Anna, vad säger du?
Jag...
-Jag gör det. -Nej, Gustav, jag gör det.
Jag gör det.
Varning! Det här är militären.
Lämna genast området!
Vi skjuter på kommando. Jag räknar till tre.
Tre, två...
-...ett. -Ner!
Maja är borta. Jag hittar henne inte.
Stanna här.
Gustav...
Min pojkvän, har ni sett honom? Nån överföll oss.
Har ni sett honom?
Lars...?
Håll käften!
Casper!
-Tack. -Ska jag inte bära den där?
-Ge mig lådan. -Det menar du väl inte?
Ge mig lådan.
Jag har två små barn, vi har ingenting hemma.
Ge mig den jävla lådan!
Ninus?
Elna, har du sett Ninus?
Har du det?
Maj?
Kom!
Maj?
Maj!
Dino!
Såja, älskling.
Skynda er!
Spring!
Kom igen!
Skynda er in!
Gustav!
Sonja?
-Jag vill vara ensam med henne lite. -Varför det?
Jag tror att hon blir som de andra.
Nej...
Flytta på dig, Pernille.
Dino, Dino...
Dino, nej!
Sonja!
Kom nu, Sonja!
Gustav, nej!
Såja, älskling, det var bara en dröm.
Allt ska nog bli bra igen.
När du vaknar imorgon, är allt som det brukar vara. Bara sov nu.
Dino? Dino, är det du?
Gå bort från henne! Gå bort, Pernille!
Nej.
Flytta på dig, Pernille!
Översättning: Annika Yberg www.undertext.se